СИНТЕЗ НАЦІОНАЛЬНОГО ТА ЄВРОПЕЙСЬКОГО ДИЗАЙНУ У «ПРОЕКТІ ПАППА ДЕ ЯНОШІ» ПОЛЬОВОГО ОДНОСТРОЮ ГАЛИЦЬКОЇ АРМІЇ - Юрова, Тетяна Миколаївна (Український мистецтвознавчий дискурс, 2024)
Тема формування військової уніформи в кожній країні викликає інтерес, як у сфері декоративно-прикладного мистецтва, в контексті моделювання одягу, так і в історичному ключі з необхідністю аналізу трансформації напрацювань та надбань минулого в сьогодення. Україна зараз переживає період національного відродження, коли значна частина українців замислюється над своїм історичним походженням, хоче відчувати зв’язок поколінь у своїй боротьбі за незалежність, свою Батьківщину та культуру. Питання історичної спадщини в одностроях є актуальним для України та її Збройних Сил у зв’язку з докорінною реформацією та переходом у новий якісний стан, де в уніформі нової армії незалежної держави втілюються не лише функціональні вимоги сучасного бою, а й національні уніформістські традиції. Одним із численних варіантів українського однострою періоду національних змагань є проект представлений на затвердження НКДА (Начальній Команді Галицької Армії) у березні 1919 р. начальником штабу 2 корпусу підполковником Паппа де Яноші, який історики і назвали його ім’ям. Хоча цей проект і не був реалізований, він заслуговує на увагу як зразок творчого синтезу європейського військового костюма з елементами української національної колористики та символіки. Синтез українських історичних надбань в галузі проектування одностроїв з традиціями дизайну військового вбрання країн НАТО спостерігається і в сучасній польовій, а особливо у парадній уніформах українського війська. Мета статті – дослідити у художньо-історичному контексті проект даного однострою, який ще ніколи не був опублікований у наукових фахових виданнях, та проаналізувати його місце та роль у створенні нової уніформи ЗС України.